Most sikerült visszatérnem a nethez, mozgalmas-hangos nap áll mögöttem. Egész délutánom úgy telt, hogy Lilla baba a hátamon volt, együtt porszívóztunk, felmostunk, és még sétálni is elmentünk.
Ahogy levettem a hátamról, kezdődött az üvöltés. Áldassék a neve, aki kitalálta a kendőt, meg a hordozást, legalább volt néhány nyugodt óránk, és egyúttal a fitneszt is megoldottam.
A nap még csak-csak eltelt valahogy, de este összefüggően sírt-üvöltött-nyekergett-ordított vagy másfél órát.
![Sad :(](./images/smilies/icon_sad.gif)
A gél már nem mindig használ, éjszakára benyomtam neki fél kúpot, mert nagyon szenvedett.
![Sad :(](./images/smilies/icon_sad.gif)
A fognak persze még híre-hamva sincs, ma sem
Zsüci:
Köszi a leírást a csomagolásról, sokat segítettél.
Nekem sem hízott Lilla baba 3 hétig, amíg nem volt mérlegünk, és nekem is azt tanácsolta a védőnő a doktornővel nagy egyetértésben, hogy adjak tápszer-pótlást, és mérjem minden evés előtt és után.
Mértem is kb. fél napig, és éjszaka vagy 2X, aztán azt mondtam, hogy ezt én nem csinálom, gyerekkínzás. Lilla baba ugyanis üvölt, ha éhes, és ha ráteszem éhesen a mérlegre, addig kalimpál, amíg le nem veszem. Így képes a hangskála csúcsira eljutni 1 perc alatt, a digitális mérleg meg csak ugrál, a mozgás miatt nem tudja megmérni. Na, ezt kellett volna eljátszani minden nap és éjszaka, aztán meg tápot vegyíteni. Ehelyett én gyakrabban szoptattam, és hálistennek ismét elkezdett hízni, igaz, lassabban, mint azelőtt.
A percentilist én nem is tudom, mert elfelejtettek 4 hónapos státust összeállítani Babókának. Ő most 5700 gramm, és kb 62 cm (én mértem).
Nóri:
üdv. neked is! Úgy látom, vagyunk még néhányan újak.
Babókám május 3.-án született a Máv-kórházban (most már Állami Egészségügyi Központ). Lillának hívják, de mi keményen Babókázzuk.
Én nem bírom a hideget, már előre félek a téltől, a szürkeségtől. A hőséget nem bánom, kell a napfény.
Nekünk a doktor néni nem javasolta a rotát, erősen lebeszélt róla, azzal a címszóval, hogy van még vagy 10 másik fosós-hányós vírus, nem érdemes beadatni a mellékhatások miatt. Kb. ez az egyetlen tanácsa, amit megfogadtam.
Adraci:
Szerintem ezzel az "elveszti a bizalmát a baba, ha nem ugrasz azonnal" elmélettel eléggé sok szorongást és bűntudatot képesek okozni az egyszeri anyukáknak. Érdekes, a szüleink generációjának ez eszébe sem jutott, mégis eléggé sokan bízunk bennük és kötődünk is hozzájuk...
Ettől függetlenül nálam is elérték a céljukat az elmélet-gyártók: ha sírósabb Babóka, egyből eszembe jut, hogy jajj, csak a bizalmát el ne veszítse...
Tinu:
Nálunk is kb. ez van otthon a ruházkodást illetően. Az otthoni ruha legyen tiszta, kényelmes, pamut, aztán ha megyünk valahova, úgyis felöltözünk szépen. Szerencsére ebben nagyon egyetértünk a férjemmel, egyformán lezserek vagyunk itthon.
Gyöngyi:
Köszi a csomagolós ötleteket!
Eszter: Gyógyulást kívánok!
"Malac-nátha": Most aztán jól feladták a leckét, hogy oltassam-e be magam, vagy ne...
Turizás: Úgy elmennék már én is, de Lilla-babát nincs, akire hagyjam. Vihetném magammal kendőben, de akkor nem tudok próbálni. Ha meg babakocsiban viszem, akkor sem tudok próbálni, mert a fülkébe csak nem tolhatom be... Ti hogyan turiztok?
Vagy csak a babának turiztok, magatoknak nem?
Megyek aludni, teljesen kidőltem már, jó éjszakát mindenkinek!
Réka